>>>POSLAN OD BOGA<<<
Otroci, pomirite se. Pomirite se, fantje.
Kdo je to vrgel?
Sedaj vas bom jaz obmetavala!
Ne, pijače ni več! Vi ste nori!
Taxi, taxi!
Ne, ne, moj je!
Oprosti. -Že v redu.
Neumen si! Neumen!
Ej, pizdun!
Kje je denarnica?
Daj mi torto. Kje je Paul?
Maurice? -Sranje, g. Duncan.
Poznaš tega tipa?
Mauricu sem predaval v devetem razredu...
pred petimi leti.
Izgleda, da ti inštrukcije niso veliko pomagala.
Greva, človek.
Ta tip je v redu. Najboljši učitelj, kar sem jih imel.
Greva.
Oprostite zaradi tega, g. Duncan.
Iskreno.
Ali je vse pod kontrolo?
Paul, kje si se toliko časa zadrževal?
Srečal sem bivšega učenca, malo sem se zadržal.
Ali si prinesel darilo? -Da, tukaj je.
Super.
V redu, gremo.
Clara, ugasni luč.
Končno. -Vem.
Pripravljeni? Vsi, vsi!
Kako si, Jeff?
Kje je on? Kje je moj fantič?
Hej! - Očka!
Vse najboljše zate!
Kako si?
Vse najboljše zate! Vse najboljše dragi Adam.
Hej, mali! - V smeh me spravljaš.
Torej kje je ta šola Dorset?
Na Marsu. - Kako smešno!
Pol ure oddaljeno od predmestja.
Ponudba je odlična, ampak Paul se še ni odločil.
Zagotovo bo to velika sprememba, glede na šolo v kateri učiš sedaj.
Oh da, manj kreka, in boljši izbor v kafeteriji.
Ne zmeni se za Paula. Še vedno se bori s svojo vestjo.
Mama, očka, to je najboljše darilo vseh časov!
In izgleda dobro, mar ne?
Kaj misliš, ali rabi še malo sladkorja?
Da, vem, kršim vsa pravila.
Zdravo, ali je Steggie tukaj? -Pazi se!
Hej, torta za Steggija.
Ne more jo pojesti ker... - Zakaj ne?
On je rastlinojed.
A tako, rastlinojed.
Dobro, potem pa jo bom jaz vzel.
Počakaj lahko jo vseeno pustiš. Za vsak slučaj.
Tako sem tudi mislil. - Lahko noč.
Adijo očka. - Ali je bil lep rojstni dan?
- Da. - Super.
Lahko noč, očka. - Lahko noč.
Katero darilo ti največ pomeni?
Jopič...
...ki ste mi ga vidva podarila. - Rdeča ti super pristaja.
Kaj imaš jutri v načrtu?
Ustavit se moram v galeriji...
Dvignit objektive, ki sem jih naročila.
Adamu moram kupiti nove superge.
Joj, še za tebe moram poskrbeti.
Zate lahko poskrbim kar sedaj.
Ali si kaj razmišljal o tisti ponudbi za službo?
Ali razumeš, da bi se morali preseliti?
Pa kaj, preselimo se.
Veš, mislil sem da je super ker živimo tukaj.
Jaz pa sem mislila, da so štiri cigarete in Cola Light dovolj za en obrok.
Tudi meni se to mesto dopade, ampak morava misliti na otroka.
V današnjem času ni katerokoli mesto, dobro za vzgojo otrok.
Poleg tega, bi zaslužil dvakrat več kot sedaj.
Nisem prepričan, da je sedaj pravi čas in tvoje fotografiranje je zelo uspešno.
Ne gre se o mojem fotografiranju.
Enostavno se ne morem otresti občutka, da bi se tako...
na nek način prodal.
V redu. Poslušaj...
veš koliko spoštujem tvojo etiko.
Ampak sedaj se gre o Adamu.
Včasih moraš postaviti etiko na stranski tir.
Dobro, ti si na vrsti.
Dobro, grem na piknik... - Res?
In pripeljal bom eno mravljo...
baket, croissant,
in ding-dong... -Kot ti?
- Mama!
...in ding dong... - Da?
Prodajalna obutve na desno!
Da! - Primi me za roko.
Mislim, da bo eksplodiral, če ga boš še malo napihnil.
Zares?
Buuuuum!
Ali jih želiš ali ne? - Da.
Ali hočeš še to? - Da.
Grem jih preizkusiti ven, v redu?
Dobro, ampak ne pojdi predaleč, velja?
In kako želite plačati?
S kreditno kartico, prosim.
Gospa? Potrebujem vaš podpis.
Oprostite, žal mi je. -V redu.
Hvala. - Odlično.
Zdravo!
Hej vi!
Kje je moja dobrodošlica?
Jess?
Žal mi je, zamudil sem se na učitljski konferenci. Jessie?
" Imate štiri nova sporočila. "
Paul...
Prekleto!
Uredili bomo vse glede pogreba.
Naj vam bog pomaga. -Hvala za vse, oče.
Draga?
Oprostite, Jessie? Jessie Duncan?
Da?
Jaz sem Richard, Richard Wells.
Richard?
Vaša žena je bila moja študentka. Pred mnogo leti.
Zares, Richard, sedaj je... zelo slab trenutek...
Vem, bral sem o tem v časopisu. Ne morem povedati, kako mi je žal.
Hvala. -Ali imate za trenutek časa?
Žal mi je, vem da je zares slab trenutek.
Ne sedaj.
Ampak, verjemite mi, če bi bil drug način...
Zelo težko sem vas našel.
Želim vam pomagati.
Pomagati nam?
Jaz sem doktor. Specialist za plodnost.
Če se lahko pogovorimo, ne bo dolgo trajalo, obljubim.
Lahko gremo v restavracijo čez cesto.
Stažiral sem splošno ginekologijo, ampak moja strast so raziskave.
S čim se vi ukvarjate Paul? - Predavam biologijo.
Zares? - Lahko poveste o čemu se gre?
Da.
Resnica je...
ne obstaja enostaven način, da vam to predstavim...
pa bomo kar direktno povedal.
Moja klinika je izumila proces, v katerem je potrebna samo
ena celica, za stvarjenje genetsko identičnega fetusa...
fetus, ki se lahko pripelje do poroda in je ponovno rojen.
Mislite kloniranje? - Da.
Da, da.
To bi bil identični fant
do poslednjega kromosoma, in poslednje dlake na njegovih laseh.
In tako nam želite pomagati?
Nekdaj sem sodeloval z tukajšno bolnico,
in imel sem priložnost, da sem pogledal Jessino kartoteko.
Kaj ste storili?
Seznanjen sem z zapleti pri porodu Adama,
kar bi bilo za vas nepotrebno, da spet to doživite.
Brali ste njeno kartoteko?
Moral sem se prepričati, da Jessino stanje...
ne bi preprečilo poroda, in ker je v redu, vam lahko tako pomagam.
Lahko ga spet imate, vašega sina Adama, da ga ponovno rodite in vzgojite.
Adam je mrtev, prekleto! - Paul. Paul.
Moj sin je mrtev! - Paul, prosim te.
In vi pridete s tem?
Bog ve, skozi kakšen pekel ste šli.
Zadnje kar si želim je, da vam stvari otežim.
Ampak resnica je, da vam to lahko naredim in želim da to vi veste.
To o čemur govorite je nezakonito, da ne omenim da je potencialno nemoralno.
Nezakonito, da. Nemoralno, ne.
Govorimo o izkoriščanju življenja, za ustvarjanje novega, to je vse.
Ali ste to že prej storili? Ste uspešno klonirali človeka?
Ne, nisem, ampak samo zato ker sem iskal...
idealnega kandidata. Bral sem o tem kaj se je zgodilo.
In če vidva nista zainteresirana...
za to kar nudim... -In kaj nudite?
Niti on ni prepričan če to lahko... - To ni res...prepričan sem!
Itak se vse dela na zaupanju.
Bili bi... - Oprostite, vaš meni.
Vi bi stavili na mene, kolikor jaz na vas.
Moja klinika je oddaljena okoli 460 km od tukaj.
Morala bi se preseliti tja...
Če sem isrken, to vama bi popolnoma spremenilo življenje.
Paul ima prav, to je skrajno nezakonito.
Morala bi prekiniti vse družinske stike
z prijatelji, z vsemi ki so poznali Adama.
Seveda, bi vam jaz pomagal pri selitvi,
in lahko vam poiščem delo v lokalni srednji šoli.
Veste kaj, dovolj sva slišala. - Paul, prosim te.
Vem kako je to vznemerjujoče. - Ne, ne, ne veste!
Nikoli nebi mogli vedeti.
Greva! -Prav imate.
Oprostite za vznemirjenje.
Jessie... - Jessie!
Lahko me dobita na tej številki.
DNK bo bil shranjen za vedno. - Jessie!
Ampak Adamove celice bodo koristne samo 72 ur. Če se premislite...
Praktično je tujec. Ne morem vejeti, da o tem razmišljaš.
Jaz ne morem verjeti, da ti ne razmišljaš.
Ali se zavedaš, koliko stvari bi lahko šlo narobe?
Draga, jaz...poslušaj, ljubim te, ljubim te.
Ljubim te, da tega ne morem opisati...
Ampak samo najmanjša napakica in vse gre po zlu in tako veliko da uspne.
Ampak kaj če bi uspelo?
To itak nebi bil Adam. Bil bi to njegov identični dvojček.
Kot neki drugi otrok.
Ampak imel bi isti obraz in isti nasmeh.
Čez nekaj časa lahko znova poskusiva, obljubim. -Ne, ne moreva.
Veš, da ne moreva. -Nekaj se bova že domislila.
Ne želim drugega otroka. Želim Adama!
Želim ga nazaj!
Veš o čem sem razmišljala ko sem čakala na rešilca...
in on mi je ležal v rokah...
in sem gledala kako umira?
" To je zadnjikrat, da ga lahko držim. "
Moj mali fant.
Halo? - Paul.
Ravnokar sem izvedel Žal mi je.
Da, hvala, Sam.
Torej...
Kako Jessie prenaša vse to?
Ona zares... ni ji dobro.
Da, vsekakor.
Poslušaj, ali ji lahko izrečeš moje sožalje? -Da, bom.
Hej, Sam, ali lahko... ali te lahko nekaj vprašam?
Ali si kdaj slišal za Dr. Richarda Wellsa?
Richard Wells? Seveda sem. Zakaj sprašuješ?
Nekoč je bil Jessin profesor.
Zares? On je prava legenda.
Ukvarjal se je z zares naprednim mapiranjem genov.
Govorimo o delu, ki je bilo izpred tistega časa.
Kakorkoli, zadnje kar sem slišal je...
da je prodal svoja odkritja velikemu podjetju in to za malo denarja,
in enostavno izginil iz igre.
Na vsake toliko časa naletimna na njegove članke
in vedno je briljanten. Kot sem rekel, on je...
Genij. Da, vem.
Paul, zares mi je žal. -V redu, hvala.
Ali si pripravljen?
Ena...
Ali ne vidiš to?
Tri, dva, ena. In igra je v teku.
In nenadoma... -Desna stran gor!
Samo malo, zmedla sta me.
Misliš da je to dobra ideja?
Ne, mislim, da bi ga morali klicati Adam.
Ugani kdo je? - Ne vem.
To sem jaz, Adam. -Nebi rekel, da poznam kakšnega Adama.
Jaz sem tvoj sin!
Družinski dragulj.
Ali smo vsi tukaj?
Uh, kako lepa skupina. - Aha.
Zdravo, mama! - Adam!
- Zdravo... - Ta kapa.
Nikoli prej nisem videl, da jo nosiš.
Zares je dan slabih frizur.
Še nikoli te nisem videl, da bi nosil kapo.
Vse celice so v izvlečku klonov...
identične kopije ene orginalne celice.
Ključ umetne stimulacije replikacije....
je v spodbujanju specialne celice, nazaj v pre-specializirano stanje...
s pomočjo celičnega prekurzorja.
Celica kot prvotno, postane jetrna celica ali možganska celica
ali relativno enostavna celica obraza.
V tem stanu, je celični nukleus takoj prenešen
v matično jajčece brez nukleusa.
Ko je prenos končan, bo jajčece
popolnoma sprejelo darevalčev nukleus za svojega.
Naprej pustimo, da narava stori svoje.
Bila je sijajna.
Moramo jo obdržati tukaj do jutra, da se prepričamo, da je vsadek prijel.
Dobro se je držala.
Morala bo ležati najmanj eno uro,
lahko se sprehodiva do hiše, da ti razkažem okolico?
V dobrih rokah je.
Torej, vsi te ljudje nič ne vedo?
Postopek se ne razlikuje veliko od običajne oploditve.
Torej, kar se tiče mojega osebja,
z Jessie ravnajo kot z običajno pacijentko.
Dr. Wells? - Hvala, George.
Izvolite.
Riverton je sijajno mesto, verjamem da vam bo zares všeč.
Mogoče je malo oddaljeno, ampak prebivalci so krasni.
Prijazni ljudje, veliko družin...
popolno mesto za vzgajanje otroka.
Pojdite z menoj in razkazal vam bom.
Krasna okolica, mar ne?
Celo področje ima bogato zgodovino.
Sama hiša je stara najmanj 100 let.
Oprostite, ni še opremljena. Sam sem ga že naročil.
Moralo bi priti enkrat jutri.
In kaj če to ne uspne, Richard?
Kaj če vsadek ni sprejet, in če postopek propade...kaj potem?
Uspelo bo, Paul. -To ne morate zagotoviti.
Poslušajte, nič se ne more zagotoviti.
Tudi običajna nosečnost ni brez zapletov.
Če mi dovolite, da povem odkrito, kaj lahko še izgubite?
Njo, Jessie.
Ona je vse upanje tega sveta vložilo v to.
Jaz jo ne bom pustil na cedilu, niti ti ne.
Imaš mojo besedo.
Ali je to resnično?
Za sedaj.
Ta hiša je neverjetna.
Hej.
Poglej to. - Kaj je to?
Moj bog, Paul.
Veš kaj lahko narediva tukaj?
Fotografsko temnico?
Kako se počutiš? - Dobro sem.
Jessie!
Ljubica? Vrnil sem se.
Vrnil sem se v naš...
veliki dom!
Hej!
Zdravo.
Rekla si, da nikoli ne bova priredila zabavo tukaj.
Dajmo.
Daj, potisni. - Ne morem!
Da. - Ne, boli me.
Da. - Dobro ti gre, Jessie.
Popolnoma si odprta, glava se vidi, sedaj moraš samo še potisniti.
Nekaj ni v redu. - Ne, vse je v redu.
Nekaj ni v redu, ko vam rečem.
Prihaja. V redu je. Se že vidi glava.
Samo potiskaj, potiskaj!
Samo nadaljuj s potiskanjem. -Tako je treba.
Dajmo, potiskaj, potiskaj. -Dajmo.
Tukaj je, dobro je.
V redu je, dobro, konec je.
To je to.
V redu je.
Daj da te slišim, da slišim ta jok.
Bila si odlična. -Dajmo, dajmo.
Odlično, draga. On je v redu.
Sijajno.
Potrebujem samo en njegov dih.
On je dobro.
Torej, koliko še?
30 sekund, 31, 32...
33, 34, 35...
36, 37... - Moramo ga predihavati.
- 38, 39... - Kaj ni v redu?
- 40 sekund, 41... - 40...
- 42, 43... -Dajmo, dajmo.
44...
O, otročiček. Hvala Bogu.
Isto kot prvič, ali se spomniš?
To je on. Hotel si nas prestrašiti, mar ne?
Hvala ti, Bog.
Hvala ti.
Hvala.
Tako malček.
Lahko noč, Adam.
Moj mali otročiček.
Še vedno mislim, da je to nekoliko neobičajno.
Da, to je zaradi imena.
To je bilo od zmeraj njegovo ime...Adam.
" Vse najboljše zate, vse najboljše dragi Adam. "
Tukaj imaš.
Stic Richard!
Vse najboljše Adam.
Torta, torta! Čas je za torto.
Kako napreduje delo?
Dobro. Dobro gre. Prijazni otroci in pametni.
Ne vem, včasih imam občutek kot da učim ribo plavati...
v medicinskem klubu.
Ali še pogrešaš tvojo bivšo šolo?
Ne, več se mi ne zdi, da jo pogrešam.
Stic Richard, ali mi ga pomagaš spraviti v zrak.
Pa ga spravimo v zrak.
Zmeraj ga drži stran od dreves.
Katera je bila tista beseda, ki si jo rekel?
Rezervoar. To je znanstvena beseda, stric Richard.
Učili smo se o naravnem rezervatu v šoli.
Aaa, misliš rezervat?
To je podobno kot jezero, samo, da to jezero naredi človek.
Ampak mislil sem, da samo Bog naredi stvari.
Na nek način, če pomisliš da je on ustvaril ljudi, ki so izumili
kako se naredi rezervat, mar ne?
Hej, mali!
Zakaj ne prideš sem, da se posloviš od svojih prijateljev?
Hvala ti, Adam.
Adijo, Adam!
Adijo. - Adijo, Paul.
Adam!
Adijo!
Hej!
Slavljenec!
Kolikokrat moram ponoviti,
da ne puščaj igrač tako razmetanih?
Nekdo se bo spotaknil in...
za tiste med nami, ki ne nosijo čelade v hiši...
Kaj imaš?
Kje si dobil to?
To je darilo za rojstni dan od Joeya Smoyera.
Ali ti je všeč?
Da.
Zakaj ne greš spat?
Očka, nekaj sem razmišljal... -O čemu?
Mislim, da te več ne maram.
Ne... - Ha, pa sem te!
Nekdo je v resnih težavah!
Kam si šel? Kam si šel?
Sedaj te bom zadušil.
Enostavno... na nek način,
je popolnoma enak, veš?
Ampak vseeno ima svoj značaj.
Isto tako... poglej ga.
Včasih kar pozabljam da...
Pomislim, da se bo nekaj zgodilo kot s tisto igračo dinozavra.
V redu je, tudi meni se to dogaja.
Samo skrbi me, veš? - Kaj?
Če bo izvedel... - Ne bo izvedel.
In kaj če izve?
Kaj bi to pomenilo za njega. Zelo ga imam rad.
Oba vaju.
Ne!
Na pomoč!
Adam!
V redu je, tukaj sem.
Kdo si ti?
Očka!
Adam! - Ne.
Mama!
Adam?
Moj bog! Adam!
Zaboga, počasi. - Odidi.
V redu je. - Ne!
V redu je. Počasi. - Pojdi stran od mene. Odidi!
Jessie! V redu je. -Pojdi stran od mene.
V redu je! - Odidi!
V redu! Dobro! -Pojdi stran od mene.
Jessie! - Dragi!
O bog!
Adam? Adam? - Kaj se je zgodilo?
Ne vem, enostavno se je zgrudil.
Pokliči rešilca. - Poklicala bom Richarda.
Hvala bogu, Richard! Takoj ga moramo odpeljati v bolnico!
Paul, moje osebje in jaz bomo poskrbeli za to.
Tvoje osebje niti ne ve za to.
Ni jim potreba. Isto je kot doslej...
mi smo bližnji prijatelji. Poznaš naš dogovor.
Mogoče moramo ponovno razmisliti o našem dogovoru.
Minilo je pet ur, in še vedno je v komi.
Dihanje in barva obraza sta dobro, odziva se tudi na dražljaje.
V bistvu on samo spi.
Razen, da se iz nekega razloga ne zbudi.
Izgleda da ima nočne more. - Nočne more?
Motnje spanja. Otroci vpijejo v snu.
Lahko se ustane, hodi in govori, ampak prebuditi ga ne moremo.
Ne, nisi bil zraven. To je nekaj drugega.
Dobro...
počakajte malo.
Vem, da je strašno, ampak govorili smo o tem...
o možnosti, da se bo nekaj spremenilo,
ko bo Adam dosegel starostno dobo v kateri je umrl.
Sedaj ima osem let. Sedaj je prešel to starost.
Rekel si, da se stvari lahko spremenijo... nikoli nisi omenil tega.
Ker nisem mogel vedeti.
On je edinstven.
Mi smo vedno živeli v milosti tega dejstva.
Do sedaj smo imeli t.i. načrt Adamovih prvih osem let.
Ampak sedaj prehajamo v neznano območje.
Ne moremo vedeti, kako bo z Adamom čez 9, 10 let,
ali čez 50 let.
Kakšne probleme bo imel, ali jih ne bo imel.
Obljubljam vama, da bolnica ne more več storiti za njega.
Kaj se dogaja, Richard?
To bi tudi jaz želel odkriti. Imam občutek, da verjetno ni nič.
Dajmo mu malo časa, prav?
Da.
Zadnjih osem let...
ne glede na to, kako srečna sem bila,
sem vedno imela občutek, da se ne bomo izvlekli iz tega.
Ne da bo kdo odkril, ampak...
da ga bova spet izgubila.
Ne bova ga izgubila.
V redu je, v redu je.
Oh, Adam! - O moj bog!
Hej. - Ne, ne...ali je z njim v redu?
Dobro je. -Ali si v redu?
Lačen sem!
Mama!
Dajmo, mali. - Vse je v redu.
To je fantastično. Dajmo, dajmo.
Ali si dobro?
Bog, dovolj si spal.
Richarde, hvala ti. -Se vidimo jutri.
Adam, večerja je pripravljena.
Jessie, ni ga tukaj gor.
Adam!
Hej, pridi!
Adam!
Tukaj si.
Kaj delaš tukaj? Ali nisi slišal, da te kličem?
Hej...
Ali si v redu?
Tebi govorim.
Adam?
Ej, ali me slišiš?
Odgovori mi.
Da, očka?
Ali si me slišal, da te kličem?
Večerja je pripravljena. Pojdi v hišo.
Ne, Paul je rekel, da se je čudno obnašal.
Zdi se mi, da je v redu.
To sem tudi upala, verjetno mu ni nič.
Mislim, da ni razloga za skrb, prav?
Dobro, pazite nase in se kmalu spet vidimo.
Dobro, hvala Richard. Adijo.
Mislim, da bi ga morala odpeljati k specialistu.
Richard pravi, da nam ni treba nič skrbeti.
Ali je njegova beseda sveta?
Koliko časa moramo še živeti tako?
Kdaj bo konec tega zahvaljevanja?
Ali si res dobro? - Da.
Zares? -Da.
Adijo, mama.
Ali kdo ve, kaj je to?
Velik grd vizualni pripomoček. Naredimo to tako.
Če si DNK predstavljamo kot omarico z varovalkami,
potem je vsak od genov prižgan ali pa ugasnjen.
Odvisno katero celico obravnavamo.
Tako npr. geni odgovorni za dolžino Kevinovih...
...dlak v nosu, ne bi bili koristni na mazincu.
Kaj to pomeni, da ni gena?
Ne, gen je prisoten samo ni aktiven. Ugasnjen je.
Mrtev je.
Veste kaj?
Zakaj enostavno ne pogledate 11. poglavje,
do konca ure in potem lahko greste.
Pokazal ti bom eno foro,
ti pa mi boš dal svoj denar za malico.
Daj mi denar ali pa...
...te bom pretepel do mrtvega.
Kaj praviš na to? Ne.
Kaj praviš...da!
In kaj boš storil, ti mali usrane?
Kaj če je preživel življenje prve orginalne celice,
ki je povzročila, da so se mirujoči geni aktivirali?
Mogoče je to pomembno ali pa ne.
Ampak dejstvo je, da vsaka sprememba zdravja ali obnašanja
se je lahko pojavila po naravni poti in zadnjikrat.
Te nočne more... -Če so zares.
Paul, to je običajna motnja spanja.
Če obstaja nekaj kar ni, torej je to običajno.
Kaj hočeš, da naj ti povem?
Da je nekaj zelo resnega narobe z njim?
Misliš, da jaz nisem zaskrbljen? -Ne, ne mislim.
Pravico imaš biti zaskrbljen.
Ampak v osmih letih smo vedeli, kaj lahko pričakujemo.
Večina staršev nikoli ni imelo priložnosti predvidevanja.
Od sedaj tudi mi nimamo.
Mi? -Saj veš kaj mislim.
Ali se lahko vrnem nazaj k svojim pacijentom?
Ali si kdaj želel tudi sam imeti otroke, Richard?
Jessie stalno govori kako dober si z Adamom.
Zdi se mi zares škoda. - Paul, on je tvoj sin.
Verjemi mi, vem koliko ti pomeni.
Ampak zapomni si, koliko pomeni tudi meni.
Evo jih. - Hej ti! Tu si.
Zakaj si čemern?
Ta novi fant Roy Hazen, se vedno važi,
kako visoko se lahko zaguga in podobno.
Totalni kreten je. - Hej!
Kje si se naučil tako govoriti?
Ne vem.
Ni mi všeč. Pojdi v avto!
O Bog! - Adam.
Ali si dobro? Je vse v redu? - Dobro sem.
Adam! - Nisem te videl.
Žal mi je. Zaboga nisem te videl!
Malo je manjkalo, pa bi te zbil. Ali ti to veš?
Ali veš, da bi lahko umrl? Ali veš?
Kolikokrat ti moram reči... - Očka boli me.
da se ne vozi s kolesom po cesti. - Paul!
Kaj ti je?
Ali si v redu, dragi? - Da.
Si prepričan?
MOTNJE SPANJA
Halo?
Da, zares bi. Samo da vzamem pisalo.
Dr. Lieber?
Dobro. V Beaufordu?
Odlično. Sam, cenim to.
Se slišimo, adijo.
Kdo je bil to?
Napačna številka.
Adam!
Adam?
Adam, odpri vrata!
Odpri sin.
Odpri!
Adam?
Odpri vrata.
Prekleto! Odpri vrata, sin!
Kaj... Zakaj so vrata zaklenjena?
Kaj? - Kako... zavesa.
Kaj? - Zavesa. Bil je tam spodaj.
Ne, ne, poglej.
O čem govoriš?
Poglej, v redu je. - Ne, ne.
Ne dovoli mu, da me poškoduje.
Nihče ti ne bo nič storil. Vidiš, poglej, v redu je.
Pomiri se.
V redu je. Mislim, da si imel samo nočno moro.
Ne. -Kaj?
Videl sem. - Kaj?
Kaj si videl?
Adam, povej mi.
Prosim te.
Prosim te, moraš mi povedati. Ne morem ti pomagati, če mi ne poveš o čem se gre.
Samo...nekaj vem.
Dobro, kaj?
Kaj veš?
Nekaj strašnega se bo zgodilo.
Ne bo se.
Nikoli ne bom pustil, da se ti kaj zgodi.
Ne meni.
Poslušaj me, ti si moj sin, ali to razumeš?
Ponovi. -Jaz sem tvoj sin.
Tako je. Bili bomo v redu.
Vsi bomo v redu.
Torej, koliko jajčec ste uspeli dobiti?
Samo tri. Mislim, da bo dovolj...
Richard, zdravo. - Zdravo.
Oprosti mi, če je slab trenutek.
Ne, v redu je.
Oprostite nama. - Vsekakor.
Kaj je? Izgledaš...
O nečem se moram pogovoriti s teboj.
Moram se vrniti domov po neke papirje.
Kaj ko bi pripravili nekaj za kosilo?
Ej, kaj praviš na to?
Imam idejo.
Kaj če bi imeli tekmovanje v guncanju?
Daa! -Vidva bosta sodnika.
Da bo pravično. - Da.
Dame imajo prednost.
Ne pojdi previsoko, da ne boš jokal.
Da si ne boš zlomiv noht, o ne!
Dajmo, mevža!
Zakaj pa to? - Opica!
Adam Duncan, da takoj prenehaš. Nehaj pljuvati!
Dajmo, pojdi dol!
Pridi. Takoj pridi dol!
Ne...
Adam?
Torej, praviš da te nočne more, bi se vseeno pojavile v teh letih?
Do tega lahko pride zaradi številnih dejavnikov.
Šola, stres, prerekanje doma...
Da, ampak...
Paul je prepričan, da so Adamove celice nekako...
Zadržale spomine na njegovo prejšne življenje?
Obstaja nek preizkus...
Podgano streniramo teči po labirintu,
nato jo ubijemo, razkosamo in jo damo drugi podgani za pojest.
Druga podgana, ko jo postavimo v isti labirint,
pride iz labirinta v rekordnem času,
kar dokazuje, da je spomin ostal v možganskih celicah.
To je zares neverjetno,
ampak tudi velika bedarija.
Urbana legenda.
Torej, ni mogoče da se on spominja?
Ne, ne.
Hvala Bogu.
Iskreno, bolj me skrbi za Paula,
ko govori te čudne teorije.
Paul gre skozi težko obdobje.
Dobro je.
On se tukaj nikoli ni počutil tako dobro kot ti, ali ne?
Res je.
Misliš, da bo kdaj poskušal oditi?
Jessie, to se ne sme zgoditi.
Tukaj v tem zakotnem kraju,
je lahko prekriti posledice tega kar smo storili.
Ampak če bi kdo kdaj to odkril,
je možno, da nikoli več ne boš videla Adama.
Vem.
Ti lahko zaupam, da boš brzdala Paula? -Da.
Pogledat grem, če je predavalnica na razpolago.
Tako je.
Oprosti, ravno sem dobila sporočilo.
Poklicali so me v šolo.
Povedali so, da te niso mogli dobiti.
Bila sem zunaj. Kako je Adam? -Dobro je, gos. Duncan.
Pustila sem ga čakati v moji pisarni.
Ne vem, kako naj vam to povem ampak...
zares se je odtujil od ostalih otrok.
Gre tudi za to, da bi se lahko poškodoval.
Pojdimo ga pogledat.
Ali vonjam vino v tvojem zadahu?
Bila sem na kosilu. - S kom?
Zakaj si tako razburjen?
Bilo je samo kosilo.
Hotela sem se samo pogovoriti o Adamu.
Zavraga, Paul!
Kam gremo?
Da slišimo še drugo mnenje.
Ali me zafrkavaš?
Ali izgleda kot, da te zafrkavam?
Kar se tiče teh nočnih mor...
Ste prepričani, da gre za to?
To sem videl pri veliko otrokih Adamove starosti.
To prestraši starše, ampak otroci to prerastejo.
Kar se tiče Adamovih nenavadnih sprememb v obnašanju, bi rekel, da premalo počiva....
Ne, vi ga ne poznate. To je nekaj drugega.
Noče me pustiti pri miru.
Kdo? - Zachary.
Zachary?!
G. Duncan, kdo je Zachary? Fant iz njegovega razreda?
Ne vem. Dragi, kdo je Zachary?
To je fant, ki živi v mojih sanjah.
Povej mi. Ta fant ti je povedal, da mu je ime Zachary?
Ni, ampak nekako vem.
In nikoli nisi videl njegovega obraza?
Noče se kazati...
ampak ga poznam po njegovem jopiču.
Kakšnem jopiču?
Pusti ga, naj odgovori.
Rdečem z belimi črtami.
Kam gremo? Kam gremo?
Kam gre kdo, Adam?
Adam? - Zachary.
Zachary?
Kje si ti? - Tam kjer živimo.
Ne želim to storiti. To je norost.
Po čigavem mišljenju? Richardovem?
Poslušaj, nekaj nam prekriva in jaz to vem.
Način kako se obnaša in je vedno blizu nas.
Skrbi ga za nas. - Ne vem kaj...
Zachary, Zachary, kje si?
Povej mi o Zacharyju. - On niti ne pozna Zacharyja.
Kaj nam hočeš povedati, Adam? Povej!
Povej!
Dovolj je, nehaj! -Nekaj hoče povedati.
Če ne razumeš, kako misliš to premagati?
Nočem tega razumeti. - Ti si mrtev!
- Paul, pazi!
Ali si dobro? Dragi, ali si dobro?
Ali je z njim vse v redu? - Dobro je.
Vse bo v redu.
Žal mi je.
Dobro mali, takole.
Sedaj si doma, v redu?
Samo zaspi, velja?
Očka...
Ali sem jaz umrl?
Seveda, da nisi.
Bil si tukaj z nama.
Sedaj zaspi.
Moj bog, to je to.
On se spominja svojega prvega življenja v sanjah.
Otoroci včasih to govorijo. - Fant? V mestu?
Jezus, mogoče je.
Če so nekateri geni uporabljeni v postopku...
uspeli zadržati nekatere spomine...
On se ne spominja. -Kako lahko to rečeš?
Zato, ker to ni mogoče.
Dragi, zbudi se. Pred šolo sva.
Na risbi hočem videti vse člane vaše družine pred hišo.
Kar počasi.
Z veliko barvami.
In ne pozabite napisati svojega imena.
Lepe in velike črke. Obesila jih bom po zidovih učilnice.
Krasno.
Naslikate lahko tudi hišne ljubljenčke...
pse in mačke. Zabavajte se.
Zdravo, Pat. - Zdravo, Jessie.
Malo sem prišla pogledat kako grejo stvari. -Vstopi!
Odlično. Richard Wells je prišel včeraj.
Kupil je tisto veliko in tri male slike.
To je sijajno.
Oprosti. Halo?
Zdravo. - Richard, zdravo.
Hotel sem slišati, kako je z Adamom.
Ne najbolje.
Sinoči je spet imel nočne more.
Paul se je tokrat uspel pogovoriti z njim.
Mogoče bi lahko uporabili to sposobnost...
da bi z njim govorili v sanjah?
Ne vem. Kaj bi nam to koristilo?
Za začetek bi rad, da ga spet pripelješ.
Nisem prepričana, če bo Paulu to všeč?
Mislil sem, da sva se zmenila, da ga prepričaš.
Vem. Pogovorila se bom z njim, prav? -Lepo prosim.
Moram iti, Richard. Nasvidenje.
Dajmo fantje, gremo!
Dajmo reve. Mevže, gremo!
Jaz se upam to. Tudi vi!
Ali se česa bojite? Gremo!
Dajmo, gremo! Jeez, Buddy!
Gremo! Dajmo, dajmo!
Dajmo, če lahko jaz, lahko tudi vi!
Ali ste dojenčki? Hočete dudo? Gremo!
Kdo je tam?
O, ne.
Naj bodo cele, prosim.
Ne dotikaj se tega, prosim te.
Jessie?
Ali si spodaj?
Ali si me slišala?
Ali si dobro? -Ali si lačen?
Zdravo mama, oče.
Da. Ali si lačen?
Halo?
Ne, žal mi je Tanya. Ni ga tukaj.
Tanya, počasi.
Samo malo, takoj ga bom vprašala. Samo malo.
Royova mama je rekla, da se še ni vrnil iz šole.
Ali veš, kje bi lahko bil? - Ne.
Počakaj, počakaj.
Kaj si danes počel, spodaj pri reki?
Samo igral sem se.
S kom?
Ni mi treba povedati.
Adam, ali mi boš odgovoril?
Pojdi v svojo sobo.
Takoj!
Žal mi je, Tanya, ne ve.
Da, srečno.
Rekla si, da je Richard omenil da bi izkoristili sposobnost,
govora v sanjah, da bi izvedeli več.
Pokliči ga. Jutri ga bova pripeljala.
Adam, kako se imenuje šola?
Ali mi lahko poveš ime šole?
Pius...
U...ul...ulica.
Da ni mogoče Saint Pius?
Ali si prepričan, da mu to ne bo škodovalo?
To je samo šibko pomirjevalo. Samo malo pobrskamo...
da vidimo, če mogoče kaj odkrijemo. Ali je tako, Paul?
Da.
Adam...
Ali je Zachary tam?
V šoli?
Vsi so tukaj.
Vsi.
Ali si prepričan, da želiš to narediti?
Z-zachary.
Clark.
Z-zach...
Ali poznamo to ime? Zachary Clark?
Kdo je Zachary Clark?
Oni mislijo, da sem to jaz. -Ali si?
Ali si ti Zachary?
Kdo si ti?
Oni mislijo, da sem jaz on.
Mislijo, da sem jaz on!
Ne! - Adam!
Adam? - Richard, pusti ga.
Boli ga. - Adam? Zbudi se!
Vroče! Vroče! -Zbudi se, dragi. Adam!
Prekleto, stori kaj! Adam?
Vroče! Vroče! - Adam, zbudi se.
Zachary?
Dragi?
Očka? - Da.
V redu si. Dobro si.
Ej, zakaj si ga poklical Zachery?
Odgovori mi, Richard.
Ker se ni odzival na lastno ime.
Bedarija! Hočem resnico!
Zajebal si me! - V redu je. V redu je.
Potreboval si moje dovoljenje, da ga porineš ampak sam si ga poriniti. Zakaj?
Paul, popolnoma si... -Nehaj mi govoriti, kaj je narobe z menoj...
in mi raje povej, kaj je narobe z mojim prekletim sinom!
Paul, ko bi ti lahko pomagal.
Adam se spreminja.
Vse huje je.
Včasih je, kot da sta dve osebi.
On je samo-uničevalen.
Poskušal se je poškodovati.
Drugi otroci v šoli se ga bojijo, Richard.
Nekaj nam nočeš povedati.
Videl sem, kako se včasih pogovarjaš z njim
da je v istem stanju, ampak tebe posluša, mar ne?
Ne izzivaj me, Richard.
Adam mi pomeni vse na svetu.
To bo prišlo v javnost, če kmalu ne dobim odgovorov, me slišiš?
Ali razumeš, da bom dal to v javnost?
Ne šalim se.
Prisežem ti, povedal bom celemu svetu, kaj si storil.
Kar smo mi strorili, Paul.
Kar smo mi storili!
Mogoče imaš prav. Mogoče se res spominja.
Mogoče je nekaj drugega.
Zakaj to ime, Zachary Clark ali ta šola?
Poslušaj, jutri ne delam,
do mesta je nekaj ur vožnje.
Preveril bom to. - Ne, Paul, absolutno ne.
Če Richard izve... - Ne bo. Zjutraj grem.
Vrnil se bom pred popoldnevom. Počakaj!
Ne!
Pusti me!
Ne!
Moj otrok!
Pusti me!
Ne! Moj otrok!
Jessie, ali se lahko pogovoriva? Takoj!
Rekel sem ti.
Kaj? To ne pomeni...
Sama si rekla, da ni maral tega fanta.
Dvojčka sta rekla, da sta videla Roya kako se igra ob reki,
in da se je postavljal.
Prepričana sem, da mu je spodrsnelo. Ti ne?
Trenutno nisem prepričan v nič.
Ne glede na to, kaj je storil, še vedno je najin sin.
Misliš, da mi je to v tolažbo?
Kaj hočeš reči?
Da ti je žal, da sva to storila?
Lahko noč, dragec.
Mama te ima rada.
Prestrašil si me.
Že v redu, mami.
Sranje.
Žal, tukaj ni ničesar.
Ste prepričani, da je to edina šola Saint Pius?
Da, edina v tem mestu.
Kot sem rekla, že dolgo je zaprta.
Kaj pa arhiv bivših učencev, za iskanje imen?
Iščem nekega Zachary Clarka.
To bo trajalo nekaj časa.
Lahko počakam.
Nekaj tednov.
Zdravo. - Da?
Oprostite, ker motim. Ime mi je Paul Duncen.
Vem, da se to sliši čudno, ampak prišel sem zaradi Zachary Clarka.
Ali vam kaj to ime pomeni?
On je majhen otrok, fant. - Ne, žal mi je.
Kaj je z bivšimi lastniki? Ali so oni imeli otroke?
Melinda.
Žal mi je.
Ne, ni bivših lastnikov.
Moj mož in jaz sva kupila to hišo pred šetimi leti...
ko so bili samo zgoreli temelji.
On je arhitek, pa smo jo obnovili.
Torej je bila enostavno naprodaj? - Da, pred nekaj leti.
Ampak jaz nič ne vem o bivšem lastniku.
V redu. - Oprostite.
Žal mi je. - Oprostite ker vas motim.
Oprostite, varuška...
imeli smo pogovor z nekaj varuškami, večinoma po telefonu,
ampak spomnim se, da sem govorila z eno, za katero bi stavila, da je rekla
da je delala za družino, ki je živela na tem naslovu.
Mislim, da sem shranila njene podatke.
Sijajno, hvala vam.
Cora Williams?
Vi me ne poznate, ampak moram govoriti z vami.
Glede Zachary Clarka.
Vstopite.
"Nimate sporočil".
Prekleto!
Upala sem, da nikoli več ne bom slišala tega imena.
Kaj je storil?
V šoli so se dogajali incidenti.
Nikoli ni imel prijateljev, domov je prihajal z poškodbami.
Enkrat so ga zaklenili v prazno učilnico.
Nek učitelj ga je našel, preplašenega in pretresenega.
Ampak to je bilo preden se je začel čudno vesti.
Kmalu so se sošolci spametovali in so ga raje pustili pri miru.
In potem je bil ta požar.
Požar v Saint Piusu?
Nikoli niso izvedela, kako je prišlo do požara, ampak jaz sem vedela.
In ko je Zachary prišel domov, sem ga vprašala.
On se je samo nasmehnil.
Adam?
Prisežem, ko sem pogledala v njegove oči,
v njih nisem videla nič drugega kot zlo.
Izogibala sem se ga.
Bala sem se česa je še sposoben storiti.
Vse te strašne misli, so mi rojile po glavi.
Tega dne sva bila v hiši samo midva.
On se je kopal,
in kar naenkrat mi je postalo jasno kaj moram storiti.
Ni me slišal, ko sem vstopila.
Poskušala sem končati s tem.
Prisežem, da sem poskušala, ampak...
Enostavno...nisem mogla.
Nisem mogla.
Ko je njegova mati prišla domov,
Zachary ni rekel niti besede o tem, kar sem storila.
Ali si tukaj?
Naslednji dan sem bila doma,
ko me je zadela najhujša slutnja.
Takoj sem stekla.
Dva bloka naprej, ko sem že slišala zvok sirene.
Potem sem videla ves ta dim.
Stekla sem v hišo,
zasljepljena od močnega plamena,
molila sem, da nisem prišla prepozno.
Ampak ste bili?
Izkazalo se je, da je njegova mati ta čas bila že mrtva.
Spomnim se, da je tega dne bilo precej hladno.
V tej veliki hiši je bilo vedno hladno.
Adam?
Potem je šla navzdol po stopnicah v klet,
preverit grelec.
Ali si spodaj?
In on je bil tam...
Čakal je njo.
Torej pravite, da je Zachery ubil svojo mamo.
Uporabil je kladivo, ki ga je potegnil iz stene.
In ko je končal,
je zanetil ogenj.
Zatem je odšel gor v svojo sobo...
in končal igro.
Tam so našli njegovo truplo.
Kje je bil njegov oče?
On je bil, kot vedno v bolnici.
Ali je v bolnici delal kot zdravnik?
Da, otroški zdravnik.
Samo, meni se je zdel bolj kot znanstvenik.
Dajmo, dajmo!
Dajmo!
Prekleto!
Ali si doma? Jessie?
Javi se, če si doma. Prosim te!
Poslušaj, takoj se moram pogovoriti s teboj. Nujno je!
Pokliči me, takoj ko slišiš to sporočilo.
Ljubim te.
Adam?
Dragi, ne bi smel tega odpreti.
Nebi smel brskati po škatli.
Adam?
Ali sem to jaz?
Dovoli mi, da ti objasnim.
Adam!
Zachary.
Kaj?!
Moram govoriti z Richardom Wellsom.
Žal mi je, ampak Dr.Wells je danes na pogrebu malega Hazana.
Kje je pogreb?
Dragi, ne boj se. V redu je.
Tukaj sem. Bodi pazljiv, velja?
Kaj je to?
Dragec...
Mama?
Adam, kje si?
Adam?
Adam se trenutno ne more iti ven igrati, gos. Duncan.
Počakaj.
Počakaj!
Dovoli mi, da ti objasnim.
Adam!
Nisi ga mogel uporabiti?
Zacharyja?
Nisi ga mogel uporabiti.
Mogoče ti nikoli ni padlo na pamet, da ga poskušaš.
Ne, padlo mi je na pamet.
Ampak požar ga je uničil, mar ne?
Nisi imel niti eno dobro celico.
Moral sem rešiti genetski zapis, ampak to so bili samo delčki mape.
Rešil sem, kar sem lahko, ampak kasneje...
bil sem tako blizu, da končam ta proces,
ne moreš si zamisliti, kakšno mučenje.
Da imaš toliko znanja, toliko moči,
in da veš, da ne moreš nič več storiti.
Ampak ti si storil, Richard.
Ko so dobil Adamove celice, si lahko obdržal
njegove fizične karakteristiko in manipoliran z nekaterimi geni...
nedotakljivi, kot je značaj, zunajnost in njegove spomine.
Imam prav, mar ne? -Razen ene stvari.
Ni bilo načina, da predvidim posledice.
Moral sem samo čakati, da vidim en bežen pogled njega,
nek znak, da nekaj od njega še naprej živi.
Še naprej živi?
Ali imaš pojma, kaj si storil mojemu sinu? Moji družini?
Mislim sem, da boš od vseh ljudi ti bil ta ki bi razumel,
kako oba želiva isto. Hotel sem ga samo vrniti.
Delal si poskuse z človeškim življenjem!
In ti si. In tvoja žena.
Ne, jaz bi rekel, da obstaja velika razlika...
Ali res, Paul? Misliš, da lahko odpreš Pandorino skrinjico
in jo enostavno spet zapreš?
Zaupali smo ti!
Nismo mogli vedeti. To, kar si storil je preveč...
Preveč od česa? Društvenih standardov?
Ti mi povej samo en medicinski napredek, kateri to ni.
Povej mi nekaj.
Če mi to ni teba delati, Paul, kako potem lahko?
Ker si znanstvenik.
Samo tukaj se ne gre o znanosti,
ali evoluciji... ampak prekoračiš meje morale,
o tem, da ignoriraš, kaj je dobro in kaj ne.
Kaj pa ti, Paul? Ali si ti prekoračil meje?
Ne vem.
Da, mogoče je to moja kazen, ker sem želel
nekaj, kar nikoli nebi smel imeti.
Če je to slučaj, naj tako bo.
Ampak, verjemi mi, naredil bom vse
kar je v moji moči, da rešim svojega otroka
in verjemi mi, da boš plačal za to, kar si storil.
Paul... - Ne, s tem je konec, ali razumeš?
Grem na policijo,
in potem bomo poiskali ustanovo kjer mu bodo pomagali.
Nikamor ti ne greš! -Vraga, ne grem!
To je bil eksperiment. Eksperiment je propadel.
Vedno ga lahko prekinem in poskusim znova.
Prekiniti?
Govorimo o mojem sinu!
Najinem sinu! On je tvoj, ker sem ti ga jaz dal.
Ne prebližuj se mu! Ali si me slišal?
Ne hodi mu blizu!
Bodi srečen, ker si ga imel ves ta čas.
Nisi imel nič, ko sem te našel.
Jaz sem ti dal otroka, hišo, službo.
Vse kar v življenju ceniš sem ti jaz dal.
Ne pozabi to, ti...
ti nehvaležni drekač!
Zakaj, zakaj ni ubogal?
Adam!
Adam?
Ali si tukaj?
Adam, kje si?
Spusti! Spusti sekiro.
Adam!
Adam.
Da, očka?
Kdo si ti?
Kdo si trenutno?
Jaz sem tvoj sin.
ŠE VEDNO NI NOVIH INFORMACIJ O IZGINOTJU DR. WELLSA.
6 MESECEV KASNEJE
PODEŽELJSI ZDRAVNIK ŠE VEDNO POGREŠAN.
ČRNA KRONIKA
Dajmo, Max vrži. Dajmo, vrži.
Te gredo gor.
Če bi to pobarvali do četrtka, bi bilo sijajno.
G. Duncan, sijajno bo izgledalo. -Super!
Kako si? - Dobro.
Te gredo gor.
Dajmo, dajmo!
Ej, ali ti je všeč nova soba?
Še ni dokončana.
Ej, mali poglej...
Vem, da je to velika sprememba,
ampak doktorji pri katerih si bil...
so rekli, da ti sprememba bo dobro dela, mar ne?
Dragi, za sedaj se dobro držiš.
In stavim...
v novem kraju, z novimi prijatelji,
boš se kmalu počutilj bolje.
Vem.
Gos. Duncan?
Prihajam!
Hej...
Spodaj imam tri škatle.
In na vsaki piše....
" Igrače ".
Kaj praviš, da mi pomagaš pri odpakiranju?
Da?
Kje želite to?
Pazljivo s tem, to gre dol.
Ej mali mislil sem, da si...
Adam?
Bog!
Mislil sem, da prideš dol.
Ali si dobro?
Povej mi, če je kaj narobe.
Vse je v redu, očka.
V redu sem.
Dobro.
Zaupaj mi.
To bo bilo super za nas.
Hej.
To je kraj, kjer lahko začnemo na novo.